![]()
AMBIENTUM BIOETHICA BIOLOGIA CHEMIA DIGITALIA DRAMATICA EDUCATIO ARTIS GYMNAST. ENGINEERING EPHEMERIDES EUROPAEA GEOGRAPHIA GEOLOGIA HISTORIA HISTORIA ARTIUM INFORMATICA IURISPRUDENTIA MATHEMATICA MUSICA NEGOTIA OECONOMICA PHILOLOGIA PHILOSOPHIA PHYSICA POLITICA PSYCHOLOGIA-PAEDAGOGIA SOCIOLOGIA THEOLOGIA CATHOLICA THEOLOGIA CATHOLICA LATIN THEOLOGIA GR.-CATH. VARAD THEOLOGIA ORTHODOXA THEOLOGIA REF. TRANSYLVAN
|
|||||||
Rezumat articol ediţie STUDIA UNIVERSITATIS BABEŞ-BOLYAI În partea de jos este prezentat rezumatul articolului selectat. Pentru revenire la cuprinsul ediţiei din care face parte acest articol, se accesează linkul din titlu. Pentru vizualizarea tuturor articolelor din arhivă la care este autor/coautor unul din autorii de mai jos, se accesează linkul din numele autorului. |
|||||||
STUDIA THEOLOGIA GRAECO-CATHOLICA VARADIENSIS - Ediţia nr.1 din 2007 | |||||||
Articol: |
RECENZII: FRANÇOISE DASTUR, MOARTEA: ESEU DESPRE FINITUDINE, EDITURA HUMANITAS, BUCUREŞTI, 2006 . Autori: BEKE CSABA. |
||||||
Rezumat: „Dacă n-ar exista moartea, nu s-ar putea filozofa”- a afirmat odinioară Schopenhauer. Sau, încă la începuturile tradiţiei occidentale, se spunea că ”a filozofa înseamnă a învăţa să mori“. Dacă e să privim întreaga filozofie existentă, suntem în măsură a afirma că, până în prezent, au fost mulţi gânditori care – într-un fel sau altul – şi-au dedicat viaţa pentru a filozofa. De aici deducem că moartea a fost şi rămâne o temă mereu prezentă şi abordată de către cele mai mari spirite ale lumii (şi nu doar de către acestea). Precum religiile sau mitologiile, filozofia este fondată pe credinţa în nemurirea spiritului, iar ceea ce caută de-a lungul istoriei sale este ”îndepărtarea“ morţii. Apărută recent, în 116 pagini, Moartea. Eseu despre finitudine este o abordare de către Françoise Dastur a temei morţii dintr-un unghi cu totul aparte: Căci nu putem scrie despre un asemenea subiect fără a accepta să ne expunem fără protecţie la această angoasă a morţii, căre-ia suntem tentaţi în mod constant să ne sustragem, lăsându-ne absorbiţi de sar-cinile noastre cotidiene. Dar această traver-sare a angoasei a dus, după cum cititorul o va vedea, la un cu totul alt lucru decât la deplângerea condiţiei finite a omului; din contră, ea a condus la bucurie şi râs (p. 7). | |||||||
![]() |
|||||||